HUDEN JEG BOR I
Hjælp mig med køkkenelevatoren.
Åbn den.
- Tag det her. - Ja.
Marilia, er du der?
Ja.
Send mere lærred op og dobbeltklæbende tape.
- Jeg kan først købe mere i morgen. - Okay.
Jeg har også brug for en nål, tråd og en saks.
Det er da vist en vits, ikke?
Jo.
Ansigtet identificerer os.
For stærkt forbrændte patienter er det ikke nok, at de har reddet livet.
De har brug for et ansigt. Selv hvis det stammer fra et lig.
Et ansigt med ansigtstræk, så de kan lave grimasser.
Jeg har deltaget i tre af de ni ansigtstransplantationer -
- der er blevet foretaget i verden.
Det har været mit livs mest bevægende oplevelser.
Ansigtstræk skabes af den konturløse masse ved at modellere musklerne -
- så ansigtsmusklerne og de tilhørende nerveender forbindes.
FØDSELSKLINIK
Vera, jeg har lidt opium med til dig.
OPERATIONSSTUE
Træk vejret lidt roligere.
Hvis jeg ikke må trække vejret, så dræb mig.
Vær nu ikke så fjollet.
Hvor længe vil det tage?
- Din hud er blødere, end jeg troede. - Stop, eller jeg gør en ende på det.
Hvis du ville slå dig selv ihjel, havde du prøvet at skære pulsåren over.
Under alle omstændigheder...
... vidste jeg ikke, at din hud var så blød.
Værsgo.
Dyret levede, da det blev tappet.
Tak.
Nu er det slut med flere brandsår.
Det sagde du også for et år siden.
Jeg var lidt for hurtig.
Sig til, hvis det brænder.
Nej.
Og nu?
Nej.
Nu!
Jeg har givet den navnet Gal.
Den kunstige hud, jeg har udviklet i de sidste par år.
Sig til, hvis myggen stikker.
Huden er modstandsdygtig over for insektbid.
Så den fungerer som en naturlig barriere mod for eksempel malaria.
Naturligvis har jeg gennemført en streng kvalitetskontrol -
- af det transplanterede væv.
Jeg har især testet på transgene mus -
- og resultaterne har været spektakulære.
Alt tyder på, at man vil kunne opnå lige så positive resultater med mennesker.
Hvad står navnet Gal for? Er det initialer?
Det hed min kone. Hun døde af sine forbrændinger efter en bilulykke.
I Deres foredrag hævder De -
- at huden er resistent over for insektbid og kan modstå malaria.
Hvordan er De nået frem til det?
Kunstig hud er meget kraftigere end menneskehud og lugter anderledes.
Det er bevist, at malariamyg genkender menneskehud på lugten.
- Gals lugt frastøder myg. - Kan vi få verfet ham væk?
Det er ikke godt nok.
Hvordan har De hærdet huden?
Undskyld mig...
Lad os finde et roligere sted. Der findes kun én måde at hærde hud på.
Ved hjælp af mutation.
- Ja, det har jeg gjort. - Transgenetik.
Ja. Jeg overførte genetisk information -
- fra en svinecelle til en menneskecelle.
En svinecelle?
- Den er meget stærkere end vores. - De er sindssyg!
De ved da, at brugen af transgenetisk materiale på mennesker er forbudt.
Ja. Og tilgiv mig, men jeg finder det komplet paradoksalt.
Vi intervenerer i alt omkring os.
I kød, tøj, grønsager, frugt, i alting!
Hvorfor ikke benytte videnskaben til at forbedre mennesket?
Tænk på de sygdomme vi kunne kurere med transgenetik.
Og de genetiske misdannelser.
Det er nok. Jeg kan den liste udenad.
Jeg tænker dagligt på den.
Alligevel må jeg forbyde Dem at fortsætte med Deres forskning i hud -
- ellers må jeg indberette Dem til det videnskabelige selskab.
Bioetikken er krystalklar på det punkt. Nok endda mere, end vi forestiller os.
Tag det roligt.
Gal har været et personligt eventyr.
Jeg gjorde det til minde om min kone og kun for at opnå større viden.
Jeg kan huske, første gang du fortalte mig om det eksperiment.
- Det virkede som en drøm dengang. - Det gør det stadigvæk.
Formanden har beordret mig til stoppe det definitivt.
Det lyder som en kanon forretning.
Det bliver det, men vi får ikke andel i den.
Hvis du opgiver forskningen, vender du så tilbage til kirurgien?
Dine patienter bliver glade, når de hører det.
Jeg ved det ikke.
Vi har en venteliste til operationer på El Cigarral.
- Jeg går nu. - Vent, jeg går med.
Kan du lide det, du ser?
Hvad mener du?
Er der noget, du vil forbedre?
- Nej. Jeg vil ikke forbedre noget. - Jamen er jeg så færdig?
Ja, og du kan prale med, at du har verdens bedste hud.
Hvad så nu?
Nu vil jeg tænde den opiumspibe her, og så vil jeg ryge den.
Jeg mener med os.
Med mig.
Hvad vil du nu gøre med mig?
Det ved jeg ikke. Jeg må tænke over det.
- Hvornår? - Hvis du bliver ved, så går jeg.
Kunne vi ikke bare leve?
Leve sammen.
Leve sammen? Hvordan?
Ligesom alle andre.
Vi to er ikke ligesom alle andre.
Betragt det som et eksperiment. Et liv sammen som ligeværdige.
Så er det nok.
Værsgo.
Jeg kunne sætte ild til huset med den.
Jeg er din.
Jeg er lavet i din størrelse. Og du har lige sagt, at du kan lide mig.
Har jeg sagt det?
Jeg ved, at du ser på mig.
Siden du anbragte mig her, har vi stort set boet i samme værelse.
I den lomme.
Karnevalet er i fuld gang i Madrid, og optoget danser ned ad Gran Vía...
Du skulle ikke have brugt hendes ansigt.
Hvis jeg havde været her, ville jeg have advaret dig.
Der er en lighed. Ikke andet.
Ligheden er for stor. Har du overvejet, hvad du vil stille op med hende?
Nej.
Du må slå hende ihjel eller holde hende skjult i al evighed.
Hvorfor har du så travlt med at få hende væk?
Hvis du ikke dræber hende, dræber hun sig selv.
- Historien gentager sig. - Nej. Ikke denne gang!
Vera er stærkere, født til at overleve.
Det er sygt. Hvis du ikke skiller dig af med hende -
- vil dine følelser æde dig op som en kræftsygdom.
Du vil først opdage det, når det er for sent.
Hvordan kan du vide, hvad jeg føler, når jeg ikke engang selv ved det?
Jeg kender dig, som var du min egen.
Fyr alle folk og ansæt ikke nye.
- Jeg forstår ikke fruen. - Det kan man da ikke.
Intet er normalt i det hus. To mennesker i et enormt hus.
Nej, ikke to. De er tre.
Kvinden ovenpå har vi aldrig set. Kun på monitoren.
Jeg søger et nyt bedre job.
Hvad vil De?
Se min mor.
Jeg har ikke set hende i ti år.
Hvis De mener en tjenestepige, så er de lige gået og kommer ikke igen.
Jeg så dem godt, men hun var ikke en af dem. Min mor var smukkere.
Gå nu, eller jeg tilkalder politiet.
Zeca...
Jeg er din søn, Zeca.
- Hvor vover du at komme her? - Åbn døren.
Der er karneval. Vi er langt fra Bahia -
- og jeg har hjemve. Se her.
Ligesom den dragt, du gav mig på som barn. Kan du huske det?
- Lille tiger. - Jeg ville bare lige se dig.
Fint, men så må du gå igen.
Som du vil.
Følg grusvejen og gå ind ad den anden port.
- Hvordan fandt du os? - Jeg har opholdt mig i Spanien.
Jeg så Robert i avisen. Han skulle give en...
Jeg ved ikke hvad i Madrid...
Jeg tog derhen og fulgte ham hertil. Må jeg komme ind?
- Nej, jeg må ikke lukke nogen ind. - Det lugter godt. Jeg er sulten.
Fæhoved!
Dagens vigtigste begivenheder er karnevalet -
- og det dristige røveri i Bulgari-smykkeforretningen -
- i hjertet af Madrid.
Det blev begået i går aftes. I dag har vi de første billeder -
- optaget af et af butikkens 24 overvågningskameraer.
Ud over tyven, der ses på billedet, leder politiet efter en ansat -
- der har været forsvundet i de sidste 24 timer.
Som om de kan finde ham!
Idioten skulle bare slukke kameraerne, men ombestemte sig og lod et køre.
Nu sidder han og rådner i Helvede.
- Så politiet er ude efter dig. - Selvfølgelig.
Hvis der ikke var karneval, kunne jeg ikke gå ud.
- Du kan vel skjule mig et par dage. - Her? Glem det.
Vi har en masse patienter. Der kommer mange mennesker her.
Jeg er god til at skjule mig.
Og jeg vil have Robert til at operere mit ansigt.
Robert?
Hvis han får dig op på operationsbordet, giver han dig en dødssprøjte.
Hvordan kan du tro, han vil operere dig efter det, du gjorde?
Så må jeg afpresse ham.
Hvis jeg kidnapper dig, vil han så?
Du er skingrende skør.
Jeg er bare tjenestepige.
I øvrigt er Robert ikke i Spanien.
Perfekt. Så bliver jeg her, indtil han kommer tilbage.
- Hvor skal du hen? Hvad vil du have? - En drink.
Tag flasken. Tag, hvad du vil, men gå nu.
- Hvad er det her? - En film. Gå nu!
- Hun minder mig om... - Hun minder dig ikke om nogen.
Gå så, eller jeg skyder!
Mor, du kan da ikke skyde din søn.
Du er ikke min søn. Jeg fødte dig bare.
- Det er hende! - Det er ikke hende.
Hvordan kunne det være hende? Gå nu din vej!
Hold dig væk!
Marilia?
Jeg hørte noget, der lød som et skud. Er der noget galt?
Jeg hørte også stemmer.
Marilia?
Marilia!
Sådan.
- Hvem er det? - Mig, Zeca. Åbn døren.
- Jeg kan ikke. - Hvorfor ikke?
- Jeg har ingen nøgle. - Har Marilia det?
Det ved jeg ikke. Hvad laver du her?
Hey!
Hvis du skriger, smadrer jeg dig.
Hvor er nøglen til ovenpå?
I skuffen derovre. Slip mig fri, så giver jeg dig den.
Nej, hvor er den?
I den skuffe der, i en kuvert.
- Den er her ikke. - Længst inde.
- På den kuvert her står der "clips". - Det er for at narre folk. Se i den.
Nej, nej, ikke servietten.
- Nej, nej, nej. - Jo, ellers skriger du bare.
Nej, slip mig løs!
Åbn din mund.
Åbn højere op, mor!
Før var der plads til det hele.
- Har Robert sendt dig? - Nej.
Hvordan overlevede du? Da jeg gik, brændte du som en fakkel.
Han reddede mig.
Få mig væk herfra!
Jeg vil tage med dig, hvorhen du vil.
Det siger du kun, fordi jeg sidder oven på dig.
Nej.
Jeg vil gøre hvad som helst!
Hvad kan du give mig ud over et godt knald?
Det ved jeg ikke. Alt muligt! Jeg gør alt, hvad du vil.
Du kunne hjælpe mig med Robert.
Hvordan har du det med ham for tiden?
Fint.
Fint?
- Han holder dig låst inde... - Du ved, hvordan han er.
Ja.
Du kommer med mig. Det vil blødgøre ham, så han fikser mit ansigt.
Hvis du kidnapper mig, kan du kræve alt muligt af ham.
Ja.
Jeg kidnapper dig, men først skal vi kneppe.
Nej!
Hør nu lige...
- Kan vi ikke kneppe i haven? - I haven? Hvorfor det?
Jeg er dødtræt at af kneppe i det fri. Den tiger her vil have en seng.
Kan du ikke lide det?
Det gør ondt.
Den er meget stor.
Den er, som den plejer. Før gjorde den dig vild.
Ja, også nu. Den gør mig vild.
Ti stille. Du er underlig og distraherer mig.
Dræb hende!
Dræb dem begge!
Som børn legede de tit, at de slog hinanden ihjel.
Jeg vidste, at de en dag ville dræbe hinanden for alvor.
Tigeren og Robert?
Ja.
De er brødre -
- men det ved de ikke.
Jeg har i hvert fald aldrig fortalt dem det.
Jeg fik Zeca med en tjener, som forsvandt kort efter.
Og Robert er hr. Ledgards søn.
Deres fædre var meget forskellige, men begge var født tossede.
Det er min skyld.
Vanviddet ligger dybt i mig.
Jeg havde tjent hos familien Ledgard, siden jeg var barn.
Fru Ledgard var steril.
Da min Robert blev født -
- beholdt de ham og sagde -
- at hun havde født ham.
Men det var mig, der passede ham.
Fra den dag han blev født.
Zeca talte til mig, som om han kendte mig.
Han forvekslede dig med Gal.
Roberts kone.
I modsætning til Robert voksede Zeca op langt væk fra mig.
Da han var syv, blev han bud for pusherne.
Jeg så ham aldrig.
Han levede på gaden.
For omkring 12 år siden -
- kom Zeca her til huset.
Han var på flugt og bad om husly.
Jeg skjulte ham i et skur -
- men Gal opdagede ham, blev skudt i ham -
- og så løb de bort sammen.
De var ude for en bilulykke.
Zeca overlevede og flygtede.
Men hun...
Robert fandt hende totalt forbrændt -
- og kun knap nok i live.
Han rev hende ud af Dødens arme i sidste øjeblik.
Han arbejdede døgnet rundt og researchede utrætteligt.
Han sov aldrig.
Han hvilede sig kun, når han sad ved den seng -
- hvor hun lå helt indhyllet i gaze.
Han var påvirket af lugten af brændt kød.
Efter ulykken levede vi som vampyrer.
I komplet mørke og uden spejle.
Til alles overraskelse fik Gal det bedre efter nogle lange måneder.
Hvad en tosses kærlighed kan udrette...
En dag...
... da hun omsider kunne stå selv -
- hørte Gal Normas stemme i det fjerne.
Hun sang en sang, Gal havde lært hende.
Og hun blev rørt.
For første gang i mange måneder blev hun rørt.
Det var -
- som om hun følte sig levende igen.
Da hun åbnede vinduet -
- så hun pludselig sit ansigt reflekteret i ruden.
Hun så umenneskelig ud.
Hun var totalt vansiret.
Hun skreg, så det rungede i hele huset og sprang ud ad vinduet.
Flere år senere ledte lille Norma efter sin mor.
Hun tog samme vej, som hendes mor havde taget...
... ud ad vinduet.
- Hvad gjorde du med liget? - Jeg begravede det.
- Bad du for ham? - Ja.
Alt, hvad du sagde.
Skal vi gå indenfor?
Hvis det er okay med dig, kan vi så ikke vente til i morgen?
Tigeren har været hård ved mig.
Som du vil.
Men hold om mig.
Du skal ikke være nervøs. Jeg kan vente.
Du skal ikke føle dig skidt tilpas.
Tak.
Jeg falder i søvn.
Sov, min skat.
SEKS ÅR TIDLIGERE
- Det bryllup er din fortjeneste. - Overdriv ikke. Nico forguder dig.
Uden din hjælp ville han forgude mig mindre.
- Til lykke! - Tak.
Din datter har det sjovt sammen med mine niecer.
Hun ser meget bedre ud.
I det mindste gør folk hende ikke bange mere.
Ja, det er sært, at hun ikke vil gå endnu.
Hun er strålende. Hun nyder det i fulde drag.
På dig.
Du har haft ham længe. Nu er det min tur.
Nyd ham, søde.
Undskyld mig.
Norma?
Norma!
Det er mig.
Så, så...
Hvad med den her?
Ja. Nej, ikke alligevel.
- Den ser lidt gammel ud. - Nej, ikke gammel, men vintage.
- Måske noget blomstret? - Nej.
Ingen blomster. Noget i den stil?
- Nej, ikke stribet. - Ingen striber.
- Måske mønstret? - Mønstret?
I den stil her?
- Jeg kommer igen en anden dag. - Ja.
De virker bims i dag.
- Farvel. - Hej.
Cristina... Værsgo. Huset giver.
- Tag den på, så skal vi til fest. - Jeg har en date med min kæreste.
Tag den på alligevel. Jeg vil gerne se dig i den.
Den passer dig garanteret perfekt.
Hvis du er så vild med den, så tag den selv på.
- Du begår en kæmpe fejltagelse. - Fordi jeg ikke kan lide mænd?
Fordi du ikke kan lide mig.
Uanset hvad så har jeg piller, der kan få dig i stødet.
Du burde ikke tage det lort.
Vicente, lad Cristina være i fred.
- Jeg smutter. - Hvorhen?
- Hjem for at skifte. - Hvorfor?
Jeg skal mødes med drengene. Vi tager til Casildas bryllup.
Er I inviterede?
Jorge kender en af niecerne. Vi skal kun med til festen bagefter.
- Hvad så? Skal du med? - Lad hende nu være i fred, din nød.
Goddag.
Min kone har forladt os -
- og jeg tænkte, at I måske var interesserede i hendes tøj.
- Josefina? - Ja.
- Vi har ikke noget til tykke damer. - Nej.
Hvis det har interesse, kan I se på det. Det er godt tøj.
- Vi kigger på det, så ser vi. - Naturligvis.
- Det her, ikke? - Jo.
- Den er tung. - Ja, den er.
Men forlod hun jer, eller er hun forsvundet?
Begge dele. Sandheden er, at hun tit gør det. Vi er vant til det.
Så næste gang må hun tage nøgen af sted -
- for jeg sælger hendes tøj.
Kom, så skal jeg vise jer haven.
Sikke en fest.
Frisk luft!
I er megaskæve.
Jeg hedder Vicente.
Norma.
Dine venner er væk.
Det er bedre sådan, ikke?
Er du høj?
Høj?
Har du taget nogen piller?
Ja. Cipralex 20.
100 mg Deprax, 2 g Tranquimacin.
Jeg tager ikke Rohypnol mere.
Nå ja, også Lyrica. Selvfølgelig.
Hold da op. Jeg er også skideskæv.
- Skæv? - Ja.
- Du er vist ikke herfra, vel? - Nej. Er du?
Ja, men jeg vil gerne væk herfra.
Jeg har fået nok af de høje hæle.
Og af den jakke!
Alt det tøj gør mig klaustrofobisk.
Stod det til mig, gik jeg nøgen rundt.
Vent.
Lad mig klæde dig af.
Hvor er du smuk.
Og anderledes.
Jeg er også anderledes.